VAŽNOST I KONKRETIZACIJA PROJEKTA SVJETSKOG ETOSA U BIH IZ KATOLIČKE PERSPEKTIVE - Kristić, Alen (Novi Muallim, 2022)
Tekst objavljujemo kao prilog temi Muallimovog Forum- a iz prošlog broja Sažetak Na projekt svjetskog etosa u ovom se promišljanju gleda kao na programatski izazov katolicitetu i kršćanstvenosti katoličke zajednice u BiH. Kao prvi korak u pozitivnom odgovoru na taj izazov označava se usvajanje duha samokritičnosti i prihvaćanje zajedničkog angažmana vjernika i nevjernika oko općeg dobra. Načelo ljudskosti kontekstualizira se kao poziv na obračun sa zlom religijskog nacionalizma, a načelo uzajamnosti kao poziv na dragovoljno prihvaćanje odgovornosti zarad jačanja poštivanja i ozbiljenja ljudskih prava. Kultura nenasilja i strahopoštovanja pred svakim životom katoličku zajednicu podsjeća da nenasilje i mirotvorstvo spadaju na bit kršćanstva što u našem kontekstu zahtjeva raskid s „humaniziranjem i posvećivanjem nasilja“ u ime ideologije nacionalne sigurnosti. Kultura solidarnosti i pravednog ekonomskog poretka od katoličke zajednice bezuvjetno zahtijeva prevladavanje nijemost pred rastućom socijalnom nepravdom u BiH. Kultura tolerancije i življenja u istini katoličku zajednicu kao čuvaricu narodnog sjećanja katolika i Hrvata u BiH poziva nadasve na proces ozdravljenja i čišćenja povijesne memorije i to priznavanjem krivnje i traženjem oprosta za zlo naneseno drugima, jer se samo tako može nadići zlopamćenje koje oživljava stare i osnažuje suvremene mržnje. Kultura ravnopravnosti i partnerstva između muškaraca i žena od katoličke zajednice traži aktivni angažman protiv spolnog iskorištavanja i diskriminacije, u svijesti da je ono nerijetko poduprto našim patrijarhalnim naslijeđem zasnovanim i na nakaradnim izlaganjem vjere. Pred iste izazove projekt svjetskog etosa stavlja i druge religijske zajednice u BiH. Jedino ukoliko pozitivno i konkretno odgovore izazovima projekta svjetskog etosa, postat će pozitivan činilac općedruštvenog i međureligijskog dijaloga. U protivnome, priklonit će se postmodernom mentalitetu religije bez Boga koja nije ništa drugo do ideološka konstrukcija za zakrivanje osobne ili kolektivne nezasitnosti i bešćutnosti.