O DAROVITOSTI I PREPOZNAVANJU DAROVITIH UČENIKA - Hekić, Hikmet (Novi Muallim, 2022)
UDK 159.928-053.5 U radu se raspravlja o darovitosti i darovitim učenicima. Definisana je darovitost, pojašnjeni su pojavni oblici darovitosti, raspravljalo se i o problemima njihova prepoznavanja (identifikacije). Obzirom da školska praksa pokazuje da darovitost najčešće biva problemom onih koji su daroviti, ali i sredine u kojoj žive potrebno je primjenjivati različite oblike rada u cilju njihovog razvoja i poticanja, jer rad u školama je orijentiran prema općeprihvaćenom kriteriju “normalnosti” kao kriteriju prosudbe učenikovih potencijala. Postoje različiti metodički oblici koji se primjenjuju u radu s darovitim učenicima. Ipak, sva razmatranja o odgojno-obrazovnom radu sa nadarenima mogu se svesti na tri, najčešće primijenjena, oblika rada, a to su: homogeno grupiranje, akceleracija i obogaćivanje programa rada za darovite učenike. Poznato je da svako dijete od rođenja posjeduje jednu ili više potencijalnih darovitosti. Zbog toga darovitu djecu/učenike valja prepoznati kao buduće pokretače našeg društva, pri čemu se ne misli da im treba neki “elitistički” pristup, nego im treba omogućiti razvoj njihovih sklonosti uz puno uvažavanje svačije ličnosti. Rad s darovitima treba provoditi uvažavajući svu složenost odgojno-obrazovnog procesa. Jednom riječju, omogućiti im cjelokupan lični razvoj.