HUMANOST KAO JEZGRA KUR'ANSKO-SUNNETSKOG DISKURSA - Bašić, Ammar (Novi Muallim, 2021)
UDK 28-254 U vremenu globalizacije i savremenog slobodarskog narativa, kako u ideološkom tako i u verbalnom smislu, jedan od procesa koji je primijetan jeste i pokušaj relativizacije vjere i njene uloge u modernom društvu. Neki će čak kazati da je vjera i njeno manifestiranje (religioznost) kamen spoticanja za unapređenje međuljudskih odnosa. Najbolji odgovor na ovakav pristup jeste afirmiranje istinskog razumijevanja vjere. Nemoguće je dovesti u koliziju vjeru i humanost. U tom smislu, autor kroz ovaj rad podsjeća na humanost kao temeljnu vrijednost islama i suštinu diskursa dva fundamentalna izvora islamskog učenja: Kur'ana i sunneta. Autor nastoji kroz analizu početka sure Ar-Raḥmān ukazati na kur'anski koncept humanosti, a potom i kroz primjere iz sunneta Poslanika, s.a.v.s., ukazati na neodvojivost ovog fenomena od iskrene vjere, posebno ukazujući na značaj prezentiranja vjere onima koji nisu religiozni. Kroz rad se nudi i razmišljanje o korelaciji između vjere, religioznosti i humanosti. Kvalitet razumijevanja ovih pojmova implicirat će i kvalitet međuljudskih odnosa, a samim tim odrediti i (ne)prisustvo humanosti u jednom društvu.